Jeg ser du har tatt med skatter til meg.
Vis deg selv!
Hva er du?
Er du den dem kaller Beowulf?
Bie-Ulven.
Bjørnen.
Hvilken sterk mann du er.
Med styrke som en konge.
Kongen du en dag vil bli.
Hva vet du om meg, demon?
Jeg vet at under din glans,-
- er du like mye et monster som min sønn, Grendel.
Min glans?
Det trengs strålende glans for å bli konge.
En mann som deg kunne eid den største fortelling noensinne sunget.
Din historie ville levd videre-
- når alt som nå er i live er støv.
Beowulf.
Det er lenge siden-
- at en mann har kommet på besøk til meg.
Jeg trenger ikke noe sverd for å drepe deg.
Selvfølgelig gjør du ikke det, min kjære.
Du tok fra meg en sønn.
Gi meg en sønn, modige thane.
Bli hos meg.
Elsk meg.
Elsk meg,-
- og jeg skal gi deg rikdom hinsides fatteevne.
Jeg skal gjøre deg-
- til den største kongen som noensinne har levd.
Så lenge du bevarer meg i ditt hjerte,-
- og dette gyldne horn forblir i min besittelse,-
- vil du for alltid være konge.
For alltid sterk,-
- mektig,-
- og allmektig.
Det lover jeg.
Det sverger jeg.
Min herre.
Den er død, min frue.
Da jeg gjorde det av med Grendel sin avskyelige mor,-
- kappet jeg av hodet til udyret.
Vår forbannelse er hevet.
Odin være lovet!
Beowulf være priset!
Vår forbannelse er hevet.
Få dette ut av mitt syn. Unferth!
I sjøen, fort.
Jeg støtet Hruntingen inn i Grendel sin mors bryst,-
- og da jeg trakk sverdet løst fra liket hennes,-
- våknet skapningen til live igjen,-
- så jeg støtet sverdet tilbake i hurpa sitt bryst og der skal det bli.
Inntil Ragnarok, hva?
Og vårt folk skal være takknemlige inntil Ragnarok.
Mere mjød, min Herre?
Ja.
Og drikkehornet, har du det?
Nei.
Jeg visste den grådige heksa begjæret den, så jeg kastet den inn i myra.
Og da hun gikk etter den, var det jeg slo til,-
- med det mektige sverdet Hrunting.
Da hun var død, lette jeg etter det, men det var borte for alltid.
Så finn en annen kopp til helten vår, min kjære.
Aller først, så må helten og jeg snakke sammen.
Beowulf.
Du tok med tilbake hodet av Grendel.
Hva med hodet til moren?
Med henne død og kald i myra,-
- holder det ikke å bringe ett monster sitt hode?
Drepte du henne?
Har du lyst til å høre fortellingen om mitt basketak med denne avskyelige hurpa?
Hun er ikke noen hurpe, Beowulf. Det vet vi begge.
Men svar meg, drepte du henne?
Hadde jeg kunnet unnslippe henne, viss ikke?
Grendel er død. Det er alt som betyr noe for meg.
Han vil ikke kunne plage meg noe mer.
Mora, "hurpa," hun er ikke min forbannelse.
Ikke nå mer.
Hør på meg!
Fordi min herre Beowulf en mektig helt,-
- og fordi han drepte demonen Grendel,-
- og plantet hans mor i sin grav...
- For Beowulf! - Lenge leve Beowulf!
...og fordi jeg ikke har noen arving,-
- jeg har ingen sønner,-
- erklærer jeg at på min død,-
- alt som jeg besitter, mitt kongerike,-
- min sal av sørgmodighet og skam,-
- og til og med min skjønne unge dronning,-
- min Wealthow,-
- alt, alt-
- overlater jeg til denne, vår helt.
- Men, min herre... - Jeg har talt!
Jeg har talt!
Når jeg er borte,-
- Beowulf, sønn av Ecgtheow, vil bli konge!
Beowulf!
Min herre.
Alt til sin tid, Beowulf.
Hrothgar!
Han må ha falt.
- Heil Kong Beowulf. - Heil Kong Beowulf.
Heil Kong Beowulf.
Kong Beowulf.
Bueskyttere.
Bueskyttere!
Dette er ikke kamp, Wiglaf.
Dette er slakting.
Vestgermanerne ønsker å gjøre helter av seg selv, min herre.
De vil at skaldene skal synge om deres gjerninger.
Det kommer til å bli en kort sang.
Vel, kan du laste dem?
Din legende er kjent fra det åpne hav,-
- og snøgrensene, til den mektige kongrike øya.
Du er monsterslakteren.
Vi mennesker er monstrene nå.
Heltenes tid er forbi, Wiglaf.
Den kristne Gud har tatt livet av det,-
- etterlater menneskeslekten med ikke noe annet enn gråtende martyrer,-
- frykt og skam.
Vis meg veien til Beowulf! Vis meg veien til kong Beowulf!
Kom igjen, friser. Snakk!
La ham være!
Syns dere at det er fornøyelig å spotte våre motstandere på denne måten?
La ham dø raskt, med litt ære i behold.
Feiging!
Drep meg selv!
Sprøyt! Kongen må aldri ta del i direkte kamp.
Drep inntrengeren nå! Gjør det fort! Sett hodet hans på et spyd.
Stopp!
Min herre, kongen må ikke ta del i direkte kamp.
Få ham opp.
Vil du ha navnet ditt med i sangen om Beowulf?
Synes du den skal slutte med at jeg blir drept av en frisisk fiende uten navn?
Mitt navn er Finn fra Frisia,-
- og mitt navn skal huskes for alltid.
Bare om du dreper meg!
I motsatt fall, er du ingen.
Tror du at du er den første som forsøker å drepe meg, eller den hundrede?
Vel, la meg få fortelle deg en ting, friser.
Gudene vil ikke tillate min død ved ditt veike blad.
Gudene vil ikke tillate min død ved et sverd, eller bli tatt av havet.
Gudene vil ikke tillate meg å gå bort mens jeg sover, moden for alderen!
Plant din øks her, Finn fra Frisia. Ta mitt liv.
En eller annen gi ham et sverd, eller så...
Du vil hva? Drepe meg?
Så, drep meg! Gjør det! Drep meg! Drep meg!
Vet du hvorfor du ikke kan drepe meg, min venn?
Fordi jeg døde for mange, mange år siden da jeg var ung.
Gi ham et gullstykke og send ham hjem.
Han har en historie å fortelle.
Deres majestet?
Er du skadet?
Ikke en skramme.
Så skjønn.
Og så ung.
Vet du, Ursula, da jeg var ung,-
- pleide jeg å tro at det å være konge handlet om å kjempe hver morgen-
- og og telle gullet og byttet på ettermiddagen-
- og feie over skjønne kvinner hver kveld.
Men nå, vel, ikke noe er så bra som det burde ha vært.
Ikke engang "feie over skjønne kvinner hver kveld" delen, Deres Majestet?
Vel, noen kvelder, Ursula, noen kvelder.
I kveld, kanskje?
Nei, i kveld, kjenner jeg alderen tynge.
I morgen, etter festlighetene.
Vi kan ikke glemme hva morgendagen er, kan vi vel?
Din dag. Når sangen om Beowulf blir fortalt-
- om hvordan du hevet mørket fra landet.
Og dagen etter, feirer vi fødselen til Hallend Kristus.
Jeg ser du har overlevd.
Dessverre, min dronning,-
- de frisiske inntrengerne har blitt drevet til havs.
Du er ikke enke,-
- ennå.
Så trøstende, min ektemann.
Heil, Beowulf! Heil, Beowulf!
Unferth.
Du feirer ikke din konges heder i kveld?
Jeg har noe til kongen.
Hva er det?
Jeg sa jeg hadde noe til kongen.
- Vis meg det. - Det kommer ikke på tale.
Du skal vise det til meg først.
Drittpreik, Wiglaf.
Jeg vil først vise det til Beowulf. Kongen trenger å se det.
Kongen-
- trenger å se hva?
Tapt og nå funnet.
En gave passende for en konge.
Gjenkjenner du det?
Hvor fant du dette?
På viddene. Slaven min Cain fant det på den goldne åsen hvor ikke noe gror.
Jeg banket ham for å vandre så nærme et slikt ugudelig sted.
Min herre,-
- er ikke dette...
Så, Lord BeowuIf,-
- det har nådd deg igjen, etter alle disse årene.
Min herre, dette er slaven som fant det.
Jeg ber deg, vær så snill og ikke drep meg!
Hvor fant du denne skatt?
Jeg beklager at jeg stakk unna, mester. Men vær så snill å ikke gjør meg noe mer.
- Svar kongen din! - Stopp!
Stopp.
Hvor?
Oppe, oppe på viddene.
Men jeg hadde tenkt å bringe det tilbake, mester. Jeg sverger.
Er det alt?
Ingen demon? Ingen heks?
Ingen kvinne?
Heil, Beowulf! Heil, Beowulf!
Heil, Beowulf!
Se på deg. Du er ikke noe,-
- et tomt intet.
Kom fram!
Vis deg!
Selv med all din rikdom,-
- ditt kongerike, din makt, din heder-
- og dine kvinner.
Hvem av dem synes du jeg skal drepe først,-
- din nette lille sengevarmer,-
- eller din vise dronning?
Hva er du?
Jeg er noe du lot bli igjen,-
- Far!
Ennå en rastløs natt?
Det er i orden, jente.
Jeg skal ikke spise deg.
Han har vonde drømmer.
De har begynnt å komme oftere.
Han er en konge, og konger har mye på samvittigheten.
Han roper navnet ditt når han sover.
Gjør han det?
Jeg tror han fortsatt har en plass til deg i sitt hjerte.
Gjør du?
Jeg lurer ofte på-
- hva som skjedde.
Med oss?
For mange hemmeligheter..
Gud, hjelp oss.
Hva? Hva vil du meg?
Jeg har en beskjed til min far.
Si meg! Hva forårsaket dette?
Jeg så hele landsbyen vår brenne ned. Barn som skrek i det de døde!
Jeg så det, Deres Majestet, spyttende flammer og røyk!
Pokker ta deg! Hva var det?
En drake!
- Det er Unferth, min herre! - Unferth.
Sier du at en drake gjorde dette? Stopp!
Du hadde en overenskomst.
Du ville ikke bli skadet.
Men nå har det gyldne horn vendt tilbake til deg.
Overenskomsten er slutt.
Hvem? Hvem sa det?
"Fedrenes synder!"
Det er det siste jeg hørte.
Det siste før min familie ble brent levende!
Fedrenes synder!
Ta oppstilling langs den nordlige utkant av den store kløften.
Det er vårt eneste håp dersom jeg mislykkes.
Min herre.
Ikke gå, jeg ber deg!
Du er fri. Jeg befrir deg.
Finn deg en god mann og gi ham barn. Men gi ham en sønn.
Jeg vil ikke ha noen andre. Jeg vil ha deg.
Jeg er ikke den mann du tror jeg er.
Du er en stor mann! Og en helt! Dette vet jeg er sant.
I såfall er du like dum som resten av dem!
Meget imponerende, kjære.
Men arsenalet passet deg bedre da du var yngre.
Det gjorde det sikkert.
Hvorfor tar du ikke den stakkars jenta-
- og lever dine resterende år i fred?
La en ung helt redde oss.
Hva?
Og la marerittet starte forfra igjen?
Nei. Jeg besøkte denne redsel som ligger over mitt kongerike.
- Jeg må være den som gjør slutt på henne. - Henne.
Var hun så skjønn, Beowulf?
En så kostbar skjønnhet?
Skjønn, og full av fine løfter.
Jeg var svak.
Jeg er lei for det..
Så, meget lei for det.
Jeg har alltid elsket deg, min dronning.
Og jeg deg.
Behold et minne av meg,-
- ikke som konge eller som helt,-
- men som en mann,-
- feilbar og ufullkommen.
Dette er stedet.
Hvor du drepte moren til Grendel.
Wiglaf, jeg har ingen sønner,-
- og dersom denne demonen dreper meg, har jeg avtalt med heroldene-
- at du skal bli konge.
Snakk ikke om sånt, min herre.
Edle venn, det er noe du burde vite.
Nei! Det er ikke noe jeg bør vite.
Du er Beowulf. Den mektige Beowulf, helten!
Dreperen og tilintetgjøreren av demoner!
Så, la oss drepe denne flyvende djevelen hvor den sover,-
- og fortsette med våre forbaskete liv!
- Vil du jeg skal være med deg? - Nei.
Godt.
Beowulf.
Det er lenge siden.
Ta ditt forbanna horn og la mitt land være i fred.
For sent, min kjære.
I Odins navn for noe feiende sludder!
Den er på vei mot Herot!
Nå!
Hrothgar.
Kom igjen, kom igjen! Kom igjen! Kom igjen!
Pokker ta deg!
Jeg skal ha ditt firfislehode, hengt på en spiker!
Nei!
Min herre!
Nei!
Herover! Pass på dronningen.
- Pass på dronningen. - Pass på dronningen.
Jeg sa jo til deg at vi var for gamle til å være helter.
La oss få deg til en lege.
Ikke denne gang, gamle venn.
Du er Beowulf.
En liten sak som dette vil ikke ta livet av deg.
Kan du høre henne?
Jeg hører ikke noe.
Grendel sin mor, min sønns mor, min...
- Nei, min herre. - Min...
Du drepte moren til Grendel, da vi var unge.
Det synges om det.
For sent for løgner, Wiglaf.
For sent.
Han var-
- den tappreste av oss.
Han var prinsen-
- av alle krigere.
Hans navn vil leve for alltid.
Han sang skal for alltid bli sunget.
Subs by BugKiller© - 2008